Rid mod nord herfra. Montana ligger deroppe et sted.
I militæret fraråder man jo at opdele sine styrker, sergent.
Så kom med hovedstyrken til Pelton og bliv indkvarteret hos mine foræIdre.
Jeg kommer sydpå til jul.
- Det har været en ære, sergent. - I lige måde, Bobby.
Kære mor og far. Jeg kan med glæde fortælle, at jeg er på vej.
Efter en sidste mønstring ved regimentet red jeg hjemad i civil.
Ikke længere kavalerisergent, men igen bare Bobby Hattaway.
Efter 25 år i uniform er det med vemod, at jeg forlader soldaterlivet.
Min gamle ven Mike Butler slår føIge med mig.
Han virker usikker på sin fremtid, så jeg har tilbudt ham at besøge pelton.
Jeg glæder mig til at arbejde i landhandlen -
- og jeg ville ønske, at jernbanen var kommet til pelton.
Så kunne jeg være hjemme på bare 14 dage.
Jeg glæder mig til at se fætter Curtis. Han var kun en dreng, da jeg rejste.
Jeg husker hans gode natur -
- og jeg forstår, at han er blevet uundværlig forjer.
Jeg ser også frem til at se min gamle ven Stu Croaker igen.
Tænk, at min gamle ven er blevet en så succesrig forretningsmand.
Jeg håber, at også vores landhandel vil blive en større forretning.
Jeg glæder mig til at begynde på et nyt liv blandt familie og venner.
Og jeg vender hjem med en god portion penge og pension.
Mit lange fravær har været svært både forjer og mig.
Kærlig hilsen jeres hengivne søn, Robert C. Hattaway III.
Kom så.
- Hyggeligt at slå dig igen, Elmo. - Vi får se i morgen.
Bobby Hattaway.
- Sidst jeg så dig, bestilte du en øI. - Det stemmer. God hukommelse.
- Der er stille her. - Som altid om søndagen.
- Din far fortalte, at du kom hjem. - Hvor meget skylder jeg dig?
Du betaler ikke i min saloon.
Han har ikke forandret sig spor.
Men det har du. Se lige dit tøj. Og der står "Stu Croaker" overalt.
- Velkommen hjem. - Tak.
Så du ejer "Oasis" nu?
Blandt andet. Jeg rider med dig ud til dine foræIdre.
- SkåI for gamle dage. - Det skåler jeg gerne for.
Lev nu livet lidt, Bobby. Man skal stadig overtale dig til alt.
SkåI for gamle dage.
Og for nye muligheder.
Jeg overtalte dig til at gå ind i hæren, ikke? Og det gik jo fint.
- Hvad skal du nu? - Arbejde, tjene penge.
- Vi burde gå i byen i aften. - Jeg skal bare hilse på familien.
- Kom med ind og spis. - Nej, hyg dig med din familie.
- Det var godt at se dig igen, Stu. - Jeg har en overraskelse til dig.
Vi ses i aften.
Bobby... Du er hjemme!
Lad mig se dig... Vi ventede dig ikke endnu.
- Hvor er din ven, du skrev om? - Han skulle jage bison eller noget.
Bobby!
Det var på tide.
- Lille Curtis er søreme blevet stor. - Har du sagt noget endnu?
- Velkommen hjem, min dreng. - Far!
- Godt at se dig. - I lige måde.
Stands!
- Jeg er ubevæbnet. - Alt i orden.
Han er gæst.
- Hold op med at måbe og kom ind. - Sikke et hus.
- Boede Williams ikke her? - Jo, min kone fik det i bryllupsgave.
- Er du gift? - På fjerde år. Kom ind.
Skat? Fyren, du skulle møde, er her.
Bare jeg kunne have taget et billede. Kom, Edgar.
- Godt at se dig, Constance. - Hej, Bobby.
Det skulle jo være en overraskelse. Connie, giv Bobby et knus.
Vi er alle gamle venner.
Tættere sammen.
- Men jeg ser herrens ud, Stu. - Sludder. Du stråler.
Læg armen om hende, Bobby. Det er 15 år siden, I så hinanden.
Tag billedet, Edgar.
Godt.
Tænk engang... Min bedste ven og hans gamle kæreste, min kone.
Vi skal ikke forstyrre dig mere.
Du vil gerne af sted, ikke?
Undskyld os, skat. Vi har meget at snakke om.
Tillykke.
Charlie, tequila og øI.
Jeg havde forestillet mig noget roligere.
- Er du blevet for fin til min saloon? - Nej, det var ikke det, jeg mente.
Hejsa, Dakota. Du ser søreme godt ud.
Her har I en vaskeægte krigshelt, som har kæmpet mod de vilde.
Tag jer godt af ham.
Jeg er straks tilbage. Mor dig godt.
De damer.
Undskyld mig.
Svækling.
- Jeg forlanger en undskyldning. - Jaså?
Den kommer du til at vente længe på.
Tag bare det haglgevær, hvis du har lyst.
- Han er ung. Han skal nok lære det. - Hvis han lever så længe.
Da du er Stus ven, lader vi det passere denne gang.
Dav, Rosalyn...
Hils på min søn Bobby. Og spil så på din banjo.
- Bobby Hattaway! - Irene er kommet.
- Du fredsens, der er du jo! - Godt at se dig, miss Irene.
- Og du er færdig med hæren? - Ja, jeg får pension og det hele.
Serena, kom og hils på en.
Serena Sanchez, det er Bobby Hattaway, Dora og Roberts søn.
Goddag, miss Sanchez.
Nu er det officielt en fest!
Kom så, fætter!
Jeg skal fjerne noget buskads i morgen. Vil du hjæIpe mig?
Far... Tak, fordi du aldrig har spurgt mig om Spencer's Drift.
Jeg behøver ikke spørge. Jeg lærte alt om krig i San Jacinto i 1836.
- Og den medalje, jeg fik... - Medaljer er da gode nok.
Men efter min mening er de ikke til anden gavn -
- end at minde en om faldne kammerater og mænd, man har dræbt.
- Har jeg ret? - Ja.
Vi er så stolte af dig. Ikke fordi du er krigshelt -
- men fordi du er blevet til den, du er.
Tak, far.
Croaker!
Er du løbet tør for kugler, Cleat?
Antallet af sekunder til tordenskraldet fortæller om afstanden til lynnedslaget.
Det var fem sekunder. Det virkede længere, ikke?
Kom med revolveren.
Jeg ved, hvad du har gjort mod andre. Jeg ville bare komme dig i forkøbet.
SæIger du fragtruten og jorden ved floden til mig, får du lov at leve.
Jeg har pen og papir her.
- Det er en aftale. - Lloyd.
Det er holdt op med at regne.
Det lagde jeg ikke engang mærke til.
- Godmorgen, Bobby. - Godmorgen.
Du står sent op, hvad, Curtis?
Jeg har været oppe siden daggry i modsætning til visse andre.
- Har du nogen planer? - Jeg tager ind til landhandlen i byen.
- Meget har forandret sig. - Det har du sgu ikke.
- Brug ikke eder her i huset. - Om forladelse, mor.
- Jeg rider en tur. - Jeg gør hesten klar.
- Er du blevet fed, Curtis? - Jeg lever bare godt, fætter.
Det er, som om han aldrig har været borte.
Hvornår vil du fortælle ham det, Robert?
Det ved jeg ikke, min egen. Det ved jeg ikke.
Ser man det...
- Du har altid kunnet ride, Constance. - Og jeg slipper for damesaddel nu.
- Hvem er buketterne til? - Én til min mor og én til... en ven.
- Du har ikke forandret dig. - Men ting har forandret sig for dig.
Jeg troede, du ville finde et godt parti og flytte til San Francisco.
Jeg nyder at komme her. Vi havde det sjovt her som børn.
Det er længe siden.
Lad mig hjæIpe dig.
Jeg burde plukke nogle til spisestuen.
- Jeg må se at komme af sted. - Du var altid så sød mod mig, Bobby.
Du fortjente det altid, Connie.
CROAKER EJENDOMSKONTOR
Hvem har vi her? Den fortabte søn vender tilbage.
Gus Keagle? Er du sherif?
Ja, er det ikke sjovt, hvem folk væIger?
- Hvordan ser gamle Pelton ud? - Stille og rolig, som jeg husker den.
- Alt er som før? - Ja, sherif.
Stort set.
Undskyld mig, jeg skal i retten.
- Godt at se dig igen, Bobby. - I lige måde, Gus.
- Hvor skal du hen? - Til Corinth.
Jeg skal hente majsmel, bønner og pulvermæIk til butikken. Kom så!
Far?
- Far? - Hej, min dreng.
- Hvad foregår der her? - Ingenting. Butikken er åben.
- Hylderne er jo næsten tomme. - Ja, vi har nogle leveringsproblemer.
Vi kan ikke få fyldt hylderne op. Især ikke efter at Cleat Utley solgte.
Cleat endte med at tage imod Stu Croakers tilbud.
Han solgte både jorden og fragtruten og rejste tilbage til Tennessee.
Er det derfor, Curtis henter forsyninger?
Godt, nu siger jeg det, som det er.
For to år siden besluttede jeg at hæve butikkens kvalitet.
Gøre den større og pænere. Men før jeg fik lånt pengene i banken -
- dukkede Stu op og tilbød et lån til en rimelig god rente.
Jeg måtte stille gården som sikkerhed.
- Hvad? - Butikken har gået dårligt i år.
Hele fortjenesten går til renter. Og for at gøre ondt værre -
- er fire vognlæs blevet stjålet de sidste fem måneder.
Stjålet? Af landevejsrøvere? Hvad gør sheriffen?
Gus? Han slentrede bare hen og tog sig en kop kaffe.
Men det er ikke det værste.
GæIdsbrevet forfalder næste uge, og jeg kan ikke betale.
- Hvorfor har du ikke sagt noget? - Du skal ikke arve mine problemer.
Vi er en familie, far. Dine problemer er mine problemer.
- Nej, de er ikke. - Det afgør sagen.
- Jeg betaler lånet selv. - Gu gør du ej!
Jeg har spinket og sparet i årevis, og nu falder pengene på et tørt sted.
- Hør her... - Nej, nu er det mig, der giver råd.
Vil du have en drink?
Du føles dejlig.
Luk op.
- Kom så. - Jeg er ikke sømmelig.
Jeg synes om at vise dig frem.
Kom så.
- Hej. - Goddag, Constance.
- Jeg skal tale med Stu. - Han er i arbejdsværelset.
Der har vi ham jo. Jeg hører, du havde en lille kontrovers med mine folk?
Det var ikke noget særligt.
- Jeg vil gerne tale forretninger. - Bliv her, skat.
Du kan sige alt foran min kone.
Har du besluttet at slå dig sammen med mig?
Tak for tilbuddet, Stu. Men jeg overtager landhandlen.
Det må jeg nok sige.
Her er månedens afdrag. Jeg vil have butikken op at køre.
Og tak, fordi du hjalp min far med lånet.
Alt for en ven.
Jeg ville bare fortælle dig det. Jeg finder selv ud.
Constance... Pas på dig selv.
Det vil se yndigt ud, og du trænger til en ny selskabskjole.
- Det er ikke for meget? - Da ikke for en køn pige som dig.
Vi klipper et stykke af. Kom.
Hvad er det, jeg er bange for, Dobbin?
Goddag, mr. Hattaway.
- Kan jeg hjælpe dig? - Vil du med på skovtur?
Du almægtige! Jeg kommer straks tilbage, skattepige.
- Skovtur? - Ja, jeg kender et sted ved floden.
- Det lyder hyggeligt. - Ja...
Ja, det gør.
- Hvor har han pengene fra? - Det er fra hans opsparing.
Men en soldats løn rækker ikke langt.
Dav. Er alt i orden?
Beklager, jeg taler ikke spansk.
Jeg taler ikke engelsk, señor.
Hvad dælen?
Løft ham op.
Bliv liggende.
Sid op. Kom så, gutter.
- Jeg håber, vi kan gentage det. - Meget gerne.
Bobby, dine foræIdre er hos dr. Norris. Curtis er såret.
Far?
Curtis?
På vej hjem fra Corinth blev han frastjålet vognen og gennembanket.
- Hvordan har han det? - Mor er inde hos doktoren nu.
- Hvor slemt er det? - Tre brækkede ribben og hjernerystelse.
- Jeg skulle være kørt med ham. - Du må ikke bebrejde dig selv.
Lad os gå ind til Curtis.
Sikke et syn.
- Synes du om det? - Bestemt.
HæId en whisky op til mig og kom ind på arbejdsværelset.
Se ham, Lloyd!
Giv ham en ordentlig tur, Lloyd!
Nu er du coyotemadding. Vi kan give indianerne skylden.
Slå dig ned i en anden by. Kom, vi binder ham fast til træet.
Nu skal jeg hjælpe dig.
Fyren, du befriede, var nybygger.
Han vil ikke anmelde det.
Han siger, han ikke kan identificere overfaldsmændene.
- Hvad skal jeg gøre? - Du skal anholde de to fyre!
Godt, Bobby...
Sagde du, at du så de to fyre overfalde manden?
Hvad hvis Stu tilfæIdigvis gør krav på jorden?
Den jordlod står på nybyggerlisten igen i næste måned.
Det er helt lovligt for Stu Croaker og enhver anden at gøre krav på den.
Og jeg, som troede retfærdighed gik hånd i hånd med loven.
- Hvor handler mexicanerne i byen? - Hos señor Gomez i Corinth.
Jaså? Tror du, de ville handle hos os?
Ville din far risikere at miste alle hvide familier for at få 25 brune?
Han giftede sig med en mexicaner. Hvad tror du selv?
Jeg tager seks stykker. Kom med mig.
Irene, damerne vil gerne se på noget stof.
- Det var søreme et godt måItid. - Ja, det var. Tak.
Det handler om jord og vand.
Hattaways ejendom ligger lige ved stationen. De har tre brønde.
Jeg vil have den jord. Og jeg får den!
Undskyld, vil i høre efter?
Vi har øget omsætningen med 23%.
Loyd?
- Hvad så? - Nu tager vi fløjlshandskerne af.
Den er klar i morgen. Tak.
- Hattaways er her ikke. - Jeg leder ikke efter nogen af dem.
Vi kan bestille visitkort eller personlige kontorartikler.
Jeg hører, du har skaffet nye kunder. Bobby & Co. Sætter nok pris på dig.
Du var nær begyndt at arbejde for mig, da du kom til byen.
- Det var bedst at lade være. - Ja, det passer ikke alle.
Men hvorfor arbejder en skønhed som dig for nogen, der snart går fallit?
- Stu Croaker. - Ja?
Du skylder 15 dollars for det ur.
Tik-tak, tik-tak.
Ray. Fyld et krus op til mig.
Vil du virkelig drikke her, Curtis?
Ja, det vil jeg da. Det er den eneste bar i byen.
Min øI, Ray.
Gutter.
Ray, tag en pause.
Vic passer baren.
Der har vi en tørstig fyr.
Man bliver vel tørstig af alle de forklæder og sutteflasker i butikken?
Vi må jo alle være gode til noget.
Tror du, Stu vil beholde dig, når han overtager landhandlen?
Det får vi vel aldrig at vide, da han vil aldrig vil overtage den.
Jeg vædder på, at han finder et job til dig.
Du kan jo altid tømme spyttebakker og ordne vasketøj.
Jeg må se at komme hjem. Jeg drikker min øI og går.
- Det bliver 10 cent. - Jeg har betalt Ray.
- 10 cent, kræmmer. - Kom og tag dem, din fordømte tyv.
Hold ham... Du fik vist ikke nok sidst?
Op med dig.
Det er mr. Croakers by. Han har ikke brug for pak som dig her.
Jeg har fået nok af Stu Croaker! Jeg slår jer alle ihjel!
Han fik tapperhedsmedaljen ved Spencer's Drift.
Jeg fortjener ikke den medalje. Jeg gjorde ikke andet end at ride.
- Det var Halloran, der kæmpede. - Fik han en medalje?
Posthumt. Den menige døde, sergenten fik hæderen.
De prøvede at dræbe jer. Prøvede du at redde dine folk?
- Mere end noget andet. - Så skal du ikke skamme dig.
Bobby!
Jeg løber en stor risiko her...
Din fætter fik tæv i baren af Loyd og Vic.
Der kommer nogen.
- Kom ikke nærmere! - Regnskabets time er kommet!
Croaker!
- Alt i orden, drenge. Han er harmløs. - Jeg skal vise dig...
- Curtis! Stands! - Bland dig udenom.
Tag hjem. Du er ikke til nogen hjæIp her.
- Jeg går ikke. - Jo, du gør. Jeg ordner det her.
Regnskabets time vil alligevel komme!
- Hvornår blev det så vigtigt at eje alt? - Det har det altid været.
Vi forstod det bare ikke, da vi var drenge.
- Du kan stadig få en bid af kagen. - Hvilken bid?
Den, jeg giver dig. Hvis du ikke er interesseret, så forsvind.
- Du er på privat ejendom. - Lad os få det afgjort her og nu.
Som sagt, du er på privat ejendom.
Få de våben væk, gutter.
Godt at se dig, sherif. Manden befinder sig på min ejendom.
- Anhold ham. - Giv mig dit våben, Bobby.
Gå ind.
Nu!
Sæt dig op på hesten.
Vær glad for, at din pige fandt mig, Bobby.
Ellers havde der ikke været meget tilbage af dig.
Min fætter får bank, og så kommer jeg i fængsel.
Din fætter krænkede ikke en andens ejendom.
Hvorfor adlyder du Stu Croakers mindste vink?
Jeg lader tvivlen komme dig til gode denne gang.
- Stu Croaker giver folk muligheder. - Jaså?
- Giver han også dig nogle, sherif? - Kom her, Bobby...
Pas på, hvad du siger.
Jeg skulle nødig glemme, at jeg er sherif.
Måske bør du huske på det, Gus.
Jeg reddede dit liv, Bobby Hattaway.
Hvordan var det at se sin gamle fyr blive ført bort som en forbryder?
Samtale er vel for meget forlangt af en som dig.
Bobby talte aldrig sådan til mig.
Hold op med at drikke dig mod til. Du bliver bare dum.
Vær glad for, du stadig tænder mig. Du får ikke flere advarsler.
Ellers får du forretningsmanden i mig at føle.
Hvor er Bobby?
Jeg så sheriffen ride forbi med Bobby på slæb.
Gus havde Bobbys revolverbæIte.
Hvem i al verden er det? Bliv siddende.
- Jeg leder efter Hattaways gård. - Det er her. Hvad vil du?
Sergent Michael J. Butler. Jeg var i hæren med Bobby.
Kom ind.
Du kan gå.
Jeg ved ikke, hvordan han kom så hurtigt.
- Her er han, sergent. - Du gør det rette, sherif.
Sergent Hattaway er en dekoreret veteran. Obersten takker dig.
Hold dig på måtten, Bobby.
Kom så, soldat.
"Obersten takker dig"?
Det er skamløst at udnytte Gus' respekt for uniformer på den måde.
- Hvad gør du her? Der er længe til jul. - Jeg fik nok af fart og spænding.
- Jeg vil gerne slappe lidt af. - Så vend hellere om.
Vær lidt taknemlig. Her dukker jeg op og får dig ud af fængsel.
- Mange tak. - Ingen årsag.
- Jeg får snart brug for en advokat. - Du får nok også brug for mine evner.
Du har måske ret.
Tak, Charlie.
Bartenderen er straks tilbage.
- Ligner jeg en, der vil drikke? - Jeg prøver at spise. Hvad vil du?
Bobby vil møde din chef ved den gamle jagtlejr i eftermiddag.
Det bliver hyggeligt. Bare os fire.
Jeg måtte love ikke at dræbe dig, men nu da jeg er her...
...får jeg lyst til at bryde løftet.
Velbekomme.
Omkring 275 meter.
Jeg kunne affyre det andet skud, før de hørte det første.
Tak for tilbuddet, men vi lader dem leve i dag.
- Jeg håbede, du huskede dette sted. - Det glemmer jeg skam ikke.
Jeg tilbragte de bedste år af mit liv her.
Lad os komme til sagen.
Husker du, at vi kortlagde hver sti og hvert vandhul herfra til Mexico?
- Jeg har stadig kortene. - Fortsæt.
Du bad mig næppe komme for at nyde udsigten.
Nej.
Jeg håbede, vi kunne komme overens.
- Du er en rigtig malo hombre, ikke? - Nej, det synes jeg ikke.
- Ved du, hvad jeg mener om soldater? - Du fortæller mig det nok.
De løber rundt i latterligt tøj.
De er modige i flok, men intet værd alene.
Du har vist stor militær erfaring. Hvem gjorde du tjeneste under?
Vi betaler det, vi skylder dig. Jeg har to afdrag med.
Jeg burde vide bedre, men jeg vil gøre det let for jer.
Opgiv gården, behold butikken. Så er vi kvit.
- Det vil vi ikke. - Så må jeg af med jer.
- Hvad mener du med det? - Jeg tager både gården og butikken.
- Ville du gøre det mod mine foræIdre? - Det har ikke noget med dem at gøre.
- Handler det om mig? - Ja, krigshelten.
Jeg tror faktisk ikke, at du er nogen helt.
Du var vel bare heldig som sædvanlig.
Farvel, Stu.
Jeg har ventet længe på det her. Hele mit liv faktisk.
Jeg savner den dreng, jeg kendte.
Det er længe siden, jeg har dræbt en irsk bondeknold.
Hold op. Jeg bliver så bange for dig.
- Du må hellere rejse videre. - Nej, nu det blevet personligt.
- Kniven til venstre, ikke? - Jeg har aldrig haft andet end en ske.
Far kommer for sent. Igen.
- Jeg kan da hente ham. - Gider du?
Vil du med? Vi er straks tilbage.
Der har vi jo min partner.
Jeg hører, du afviste et afdrag. Så er vi vel kvit.
Det var forhastet gjort, og nu vil jeg rette op på det.
Jeg vil købe dig ud på stedet.
- Du kender mit svar. - Vend ikke ryggen til mig!
Vend ham om.
Vil du høre sandheden, Stu?
Du var kun noget værd, da du voksede op med Bobby.
Jeg har været en idiot, for jeg troede, du stadig var til at stole på.
Det var min store fejltagelse.
Tag dine håndlangere og forsvind!
Dit svin!
Vic, undersøg ham. Tag hans penge.
Manden arbejdede sent, og nogen røvede ham.
Måske en af hans mexicanske venner. Kom, Stu, det ordner sig.
Skynd dig, Vic.
Kom så, Stu.
Jeg henter hjæIp.
Far! Hold ud, hjæIpen er på vej.
- Jeg prøvede at nå ud til hesten... - Hvem gjorde det?
Stu. Jeg skulle aldrig have vendt ryggen til ham.
Vær stille. Spar på kræfterne.
Du må aldrig glemme, hvor stolt jeg er af dig.
Pas godt på din mor.
Nej... Hold ud, far. Hører du?
Far?
- Det gør os alle meget ondt. - Tak, mr. Jacobs.
De sidste er gået.
Onkel Robert vil blive savnet af mange.
Kan du se, hvem der står dernede?
- Hvad vil du, Constance? - Det gør mig så ondt, Bobby.
Sig det til din mor.
Jeg må af sted, før jeg bliver savnet.
Jeg har altid syntes om din far.
- Han syntes også om dig, Connie. - Tak.
- Hvor har du været? - I Corinth og se på kjoler.
- Hvad købte du? - Ingenting.
- Var det en smuk begravelse? - Jeg vil ikke skændes.
Jeg forstår det ikke, Connie. Hvorfor kan du ikke udvise lidt loyalitet?
Ulig os er familien Hattaway gode mennesker, som fortjener min respekt.
Sådan går det vel, når man stiller et ærligt spørgsmåI.
Gå så ind!
Det er godt at have dig hjemme, min dreng.
Det er godt at være hjemme, mor.
Bobby, vent lidt!
Har vi noget at tale om?
- Hele byen eksploderer snart. - Du vil jo ikke gøre noget ved Stu.
Der er ikke noget, jeg kan gøre. Ikke lige nu.
Jeg fortalte dig, hvad mine far sagde, før han døde.
- Han har et alibi. - Og det tror du på?
Det har du aldrig fortalt mig om.
"Træk mig ej uden grund, stik mig ej i skeden uden ære. "
Robert gemte de ting til dig.
Jeg ved, hvad du tænker på. Og du skal glemme alt om det.
- Hvad tænker jeg på? - Bobby, hør på mig...
Jeg vil juble, når det svin brænder i helvede.
Men du skal ikke hjæIpe ham på vej. Jeg har brug for dig i live.
- Hvad laver du her? - Jeg vil spørge dig om forleden aften.
Det var trist at høre om Robert Hattaway. Han var som en far for mig.
Gem det til folk, som ikke ved bedre.
Jeg hørte, det var et røveri. Jeg var i saloonen.
- Ja, det bekræfter hende Dakota. - Hvorfor den pludselige interesse?
Bobby sagde, at hans far nævnte dit navn, før han døde.
- Den familie ude efter mig. - Jeg vil gerne tale med Constance.
- Hun er ikke hjemme. - Hvor er hun?
- Hold dig fra hende. - Jeg kommer tilbage senere.
Skrub af.
Og kom ikke tilbage uden at spørge først.
Jeg fik dig valgt, og jeg kan få dig afsat!
- Sidste chance, Mike. - Er du sikker på, at du vil være med?
- Jeg er med, Bobby. - Mike, her ser du det.
Ja... Ikke just noget arsenal.
- Det er alt, hvad vi har. - Lad os nu bare ride ud til Stu.
Nej, han venter på os. Vi må lokke ham ud.
- Jeg er straks tilbage. - Hvor angriber man fjenden?
På hans svageste punkt. Og man væIger selv tidspunktet.
DYNAMIT
Vil det hjæIpe?
En god plan udført beslutsomt i dag -
- er bedre end en perfekt plan udført i næste uge.
- Præcis som i gamle dage. - Ja.
Lad os komme i gang.
Stands ikke for min skyld. Åbn det.
Jeg har advaret dig.
Pengeskabet er tømt.
- Hestene venter. - Før drengene ud, Curtis.
Kom, drenge.
Sikke et syn!
Sig til Stu Croaker, at krigen er begyndt.
- Godmorgen, mor. - Din far kunne også sove sådan.
Sove uden at sove.
- Det er nødvendigt i kamp. - Spis morgenmad, så kan du sove.
- Jeg har ikke tid til at sove i dag. - Hvil dig.
Jeg skal nok holde øje. Kom så.
Hvad glor I på? Bare kom videre. Skrid!
Det er helt ødelagt.
- Og pengeskabet er tomt. - Jeg vil vide, hvor de svin er.
Én efter én, eller alle på én gang, så er de døde.
Hvad med hesteudlejningen? Det er et værdifuldt måI.
- For let at forsvare. Kontoret? - Der er intet af værdi.
Uanset hvad vil han have bevæbnede mænd.
Ja. Og derfor må vi få ham til at komme til os.
Curtis, du må udføre en farlig opgave for mig.
Kør mor til Irene. Lad folk vide, at Mike er rejst, og at vi to er alene.
Det lyder lovende.
Gus Keagle kommer.
- Sherif. - Jeg ved ikke, om du har hørt det...
Men nogen sprængte Croakers saloon i luften i nat.
- Har i brug for en vagt? - Vi har ikke noget at frygte.
- Godt. - Curtis og jeg er i butikken.
Nogen lagde et stort beløb på trappen til kirken i nat.
Pastor Bocart finder nok noget fornuftigt at bruge pengene på.
Ja, det gør han sikkert. Pas på dig selv, Bobby.
"Træk mig ej uden grund, stik mig ej i skeden uden ære. "
Ham ireren er rejst videre.
Bobby og hans fætter står i butikken, som om intet var hændt.
- Er du sikker på det her, chef? - Hør godt efter, begge to...
Jeg vil se Bobby i graven inden solnedgang.
- Vi aflægger ham et besøg. - Midt i byen?
Så kan folk se, hvem der bestemmer. Hent min hest og mød mig udenfor.
Hele byen taler om saloonen.
Har du set Stu? Bliv hos Irene, indtil det her er overstået.
Når det her er overstået, vil du næppe have mere med mig at gøre.
Kom og hent mig, når du er færdig.
Midt på dagen... Du er da utrolig.
- Jeg tager bare en lur. - Jeg går ud. Tag noget pænt på.
Vi spiser inde i byen i aften. Prøv at blive ædru.
Kom så.
Jeg håber, I har renset jeres skydere. I får brug for dem.
Bobby!
- Stu er på vej for at dræbe dig. - Tak, Connie.
Jeg har altid elsket dig, Bobby, og det vil jeg altid gøre.
Se der... Kom!
Så er det slut, Hattaway!
Hvor er din ynkelige fætter?
Pas på!
- Ned! - Pas på ryggen!
Bliv ved med at skyde!
- I dækning! - Hvor er krybet?
- Pas på, Lloyd. - Nu skal du møde Jesus, irske svin!
- Nu har jeg fået nok af dig. - Ned, Lloyd!
Kom væk, mr. Croaker.
- Skal jeg dø? - En dag, ja. Men ikke i dag.
Hold ud.
Jeg tog heldigvis fejl af dig, Gus.
Hold ud... Løft hans hoved.
Jeg regnede med, du tog herhen, så jeg skød genvej.
Jeg har ikke tid til det her, Bobby. Jeg må af sted til Mexico.
Du skal ikke nogen steder.
Jeg glæder mig til at se Constance. Hun reddede os.
- Hvad mener du? - Hun red ud og advarede os.
Hun venter på mig hjemme hos min mor.
Det eneste, jeg ville have...
...var respekt.
Den kunne du bare have bedt om, gamle ven.
Tak, Mary Jane, vi ses næste uge.
- Varerne er kommet. - Gå du bare ud og tag dig af det.
Jeg skal møde Bobby.
Er jeg den eneste, der tager sig af kunder her?
Jeg kan godt blive.
Nej, jeg laver bare sjov. Smut så.
Godmorgen, Ruby Jane. Stoffet, du bestilte, er kommet.
Og det er smukt. Er det ikke pænt?
Hej, skattepige. Jeg skal vise Millie Carson de her stofprøver.
Og Thelma Davis henter sin kjole i eftermiddag.
Og jeg så lige din flotte mand nede på sherifkontoret.
Farvel.
- Goddag, mine herrer. - Goddag, mrs. Hattaway.
Serena.
Undskyld os, jeg har et stævnemøde med min brud.
Værsgo. Jeg er pensioneret.
Ja, gå du bare, sherif. Den flotte vicesherif er på vagt.
Jeg kunne ikke finde gode folk før, og se, hvem jeg hænger på nu.
- Stå ikke og nøI. - Kom, Mike, vi skal spille dam.
Skal vi ride ud til huset senere? Taget er nok færdigt på mandag.
Det haster ikke. Møblerne kommer først om ti dage.
Efter så mange år skulle man ikke tro, at et par dage til betød noget.
Men det gør det.
Der er han. Den ensomme rytter.
Det var jeg engang, Ray. Men ikke længere.
Tekster: Prima Vista